възмѫтити

Etymology
, from.

Verb

 * 1) to stir
 * 2)  to trouble
 * 3) * John 11:33, from Codex Marianus, 4113300-4113310:
 * "cu"

- ꙇ꙯с же ѣко видѣ ѭ плачѫштѫ сѧ · ꙇ пришедъшѧѩ съ неѭ июдеѩ плачѫштѧ сѧ · запрѣти д꙯хꙋ · и възмѫти сѧ самъ