съпоспѣшьникъ

Noun

 * 1) helper
 * 2) * from the Life of Constantine:
 * "cu"

- Шедъ же филосѡѳъ, по пръвомоу обꙑчаю, на молитвоу сѧ наложи и съ инѣми съпоспѣшникꙑ.