אמורא

Noun

 * 1) speaker
 * 2) * בראשית רבה ע, טז
 * "arc"

- [כט, יז] "וְעֵינֵי לֵאָה רַכּוֹת", אֲמוֹרָאֵיהּ דְּרַבִּי יוֹחָנָן תִּרְגֵּם קוֹדְמוֹי: וְעֵינֵי לֵאָה הֲווֹ רַכִּיכִין, אֲמַר לֵיהּ: עֵינוֹהִי דְּאִימָּךְ הֲווֹ רַכִּיכִין


 * 1)  One of the, sages of the Gemara.

Etymology
Borrowed from.

Noun

 * 1)  One of the, sages of the Gemara.