הצליח

Etymology
From the root.

Verb

 * 1)  Succeed; be successful.
 * 2) * אפרת גוֹש, תמיד כשאתה בא
 * אולי אצליח יום אחד לצאת
 * 1) Cause (someone or something) to succeed; cause to be successful.
 * 2) * Genesis 24:40:
 * "he"

- יִשְׁלַח מַלְאָכוֹ אִתָּךְ וְהִצְלִיחַ דַּרְכֶּךָ


 * , Babylonian Talmud, tractate Shabas, chapter 6, Vilna Edition, page 63, side 1:
 * "he"

- שני תלמידי חכמים המחדדין זה לזה בהלכה הקב״ה מצליח להם

Anagrams

 * ,, , , &lrm;