חירש

Adjective

 * 1) Deaf: unable to hear, especially as a permanent condition.

Noun

 * 1) A (male) deaf person, a non-hearing person.
 * , tractate 1:1:
 * "he"
 * "he"

- רבן שמעון בן גמליאל אומר איזהו חרש, שהיה חרש מתחילתו אבל פקח שנתחרש הוא תורם והן מקיימין על ידיו