Citations:barut


 * 1756, Andrija Kačić Miošić, Razgovor ugodni naroda slovinskoga:
 * U navi je barut upalila,
 * sultaniju u lagum dignula:
 * sve izgori, niko ne uteče,
 * sama sebi lipu slavu steče.
 * 1879, Josip Eugen Tomić, Zmaj od Bosne:
 * Da bude spreman na sve, dao je uvelike praviti barut, puščana i topovska zrna.
 * 1888, Ante Kovačić, U registraturi:
 * Zar ne znaš, jadane, da odanle mirišu barut tri milje daleko?
 * 1899, Vjenceslav Novak, Posljednji Stipančići/XI:
 * Građansku političku slogu razbio je bez zrna baruta, ali uspjeh nije bio siguran.
 * 1912, Janko Polić Kamov, Žena:
 * Kad bi ona sjena postala živo, kad biste Vi ušli u moju sobu onako sjetna i živahna najedanput, kad bi se moj dah sudario s Vašim, moje usne srele s Vašima, moj pogled utonuo u Vaš — onda bi došao život koji u prasku — ne samo baruta! — ubija umjetnost...
 * 1927, Dinko Šimunović, Sirota:
 * Već se vidjele Gorice, pa se činilo kako se voze ravno u planinu što se ne može ni obići ni prijeći; zapravo, tamo se rijeka protiskivala među dva strma brijega, te ljudi kraj nje barutom i mašklinima odsjekoše litice i napraviše cestu.