User:LinguisticMystic/lv

Mēs bieži dzirdam: mans prāts saka vienu, bet mana sirds - citu, kurā no tiem man ieklausīties? Protams, būtu labi sekot sirds aicinājumam, bet visbiežāk ir visgrūtāk zināt, kura tieši ir sirds balss un kura - prāta balss. Ego iecienītākā taktika ir, izmantojot argumentāciju, padarīt savtīgas vēlmes par dziļām dvēseles vēlmēm. Lai sadzirdētu atšķirību starp abām balsīm, ir nepieciešama prakse un pieredze. Jums ir jāuzlabo dzirde, regulāri vingrinoties. Kamēr prakse turpinās un jūs joprojām reizēm sajaucat abas balsis, tikmēr ir labi ļauties ego vēlmēm. Arī tam ir sava nozīme jūsu dzīves ceļojumā. Sekojot ego vēlmēm, jūs nonākat arī tādās dzīves situācijās, kas sniedz jums pieredzi, kura ir labvēlīga jūsu būtības attīstībai. Ne vienmēr patīkama un dažkārt diezgan vilinoša pieredze. Bet tie, kas dzīvo ilūzijās, agri vai vēlu būs vīlušies, lai beidzot varētu dzīvot patiesībā. Kamēr neesam attīstījuši noslēpumaino maņu orgānu, ar kura palīdzību spējam ieklausīties dvēseles vēlmēs, labāk ir sekot savām vēlmēm, pat ja tās ir ego vēlmes, nevis atdarināt citus vai darīt to, ko citi domā, ka mums vajadzētu darīt. Šāda attieksme rada tikai pieredzi, no kuras mums ir ļoti maz labuma. Tā lielākoties ir laika izšķiešana. Protams, tas nenozīmē, ka cita cilvēka viedoklis obligāti atšķiras no mūsu uzskatiem. Iespējams, ka labs padoms, ko saņemam no kāda cita, saskan ar mūsu dziļākajām, dvēseles dziļākajām vēlmēm. Vienkārši mums tas ir jāpārbauda, veicot dziļu introspekciju. Tāpēc vislabākais, ko varam darīt, ir rūpīgi apgūt introspekcijas metodi, mākslu ieskatīties savas dvēseles noslēpumos. Jo tikai caur dvēseles apziņu mēs varam atklāt savas dziļākās, patiesākās vēlmes, kas vienmēr ir pilnīgā saskaņā ar dievišķo gribu. Un, ja mēs tiem sekosim, mēs nevaram kļūdīties.