combining form

Noun

 * 1)  A type of word part; a bound morpheme; used in combination with a word, a different combining form, or an affix to form a new word.
 * 2)  A  from a sequence of other characters instead of a.
 * 1)  A  from a sequence of other characters instead of a.
 * 1)  A  from a sequence of other characters instead of a.

Translations

 * Finnish:
 * Greek:
 * Hungarian: kötött allomorf/szóelem, kötött összetételi elő- vagy utótag, összetétel kötött elő- vagy utótagja, (szó)összetétel elő- vagy utótagjaként élő alak
 * Polish: