dräpa

Etymology
From, , from , from. .

Verb

 * 1)  to kill, to commit manslaughter
 * 2) * 1890 P. P. Waldenström, Genom norra Amerikas förenta stater, page 360
 * "sv"

- Cronin hade blifvit kallad till sjukbesök. Inkommen i huset befann han sig midt i hopen af mördare, som utan försköning dråpo honom, hvarefter de stoppade ned hans lik i en gatubrunn, der det sedan återfans vid rensning af kloakrören.

Usage notes
Pretty much identical to English in a literary sense: Riddaren dräpte draken ― The knight slew the dragon